I tiden før erindringen levde de udødelige.
Vi var blant dere dengang, og vi er blant dere nå.
Vi styres av kamp for å overleve i et spill hinsides tid og sted.
Vi har skapt legender,
men vår sanne herkomst er ukjent.
Vi simpelthen bare er.
NEW YORK FOR 10 ÅR SIDEN
Connor?
Rachel!
Rachel. Min elskede Rachel.
FRISTEDET I DAG
Hvor lenge er det siden hun døde? Et år? Hundre år? Lenger?
Forstanden min glipper. Men visse ting vet jeg.
Jeg er Connor MacLeod av MacLeod-klanen.
Og for svært lenge siden var jeg høylender.
Født av dette landet, og som landet er jeg udødelig.
Din heks! Du brakte pest over oss! Du solgte din sjel, Connor MacLeod!
Du har solgt din sjel!
Din heks! Djevelyngel!
De har drevet deg i landflyktighet.
- Hva vil de ellers ha? - En syndebukk.
Din mor blir brent på bålet!
Gid du må råtne i helvete!
Gå innenfor.
Forsvinn fra min jord! La oss være!
Forsvinn fra min jord!
Connor, du må ikke dra tilbake til Glenfinnan.
- Jeg har ikke noe valg. - Kan du ikke la være?
De kan ikke skade meg.
Men de kan skade mine elskede.
Jeg er redd.
Jeg elsker deg, Heather. Høyere enn noe annet i verden.
- Tror du meg? - Ja.
Så ikke vær redd. Intet kan komme mellom oss.
Intet.
Connor
Jeg trodde havhesten var kommet-
-for å drukne meg i sjøen.
Ditt liv er i fare, mor.
Du må bli med meg.
Connor!
Ved Pavekirkens og Himmelens lover -
- anklages du, Connor MacLeod, hermed for kjetteri -
- og for å utøve sort magi.
Vi var venner, Jacob. Jeg overvar prestevielsen din.
- Jeg var vitne for deg. - Du skulle ikke ha kommet.
Grip ham.
Blodets bånd kan ikke brytes.
Gjennom Vårherre Guds uendelige miskunn -
-får du en siste anledning til å avsverge djevelen og erklære -
- at Connor MacLeod ikke er av ditt blod.
Hva er ditt svar, Caiolin MacLeod?
Hvis guden deres vil forfølge meg inn i det hinsidige, -
- må jeg bare finne en annen gud.
Brenn henne!
Han er din sønn. Det smerter meg.
Krutt. Det vil forkorte lidelsene dine.
Nei!!
Der har du demonen din.
Havhesten min
Djevelen er iblant oss!
La henne ligge, Connor.
Fader?
Du må ikke forlate meg.
Fader?
Connor
Mine endeløse dager er fylt av minner om fordums tid -
- og min mars død for Jacob Kells bånd.
Det er usedvanlig vanskelig å finne dere.
Det er meningen.
Kom an. Velg selv.
Av med hodene deres.
- De kan være udødelige. - Ja, kanskje.
Skynd dere litt.
Fristedet.
Da er det altså sant.
Som de har ofret dere.
Lagt på lager som råtnende kjøttklumper.
Si meg, er det bedre sånn?
Dere har sikkert hatt tid til å overveie det.
Dere må forstå at jeg blåser i spillet deres.
Jeg blåser i reglene.
Jeg blåser også i de ynkelige sjelene dere skjuler her -
- for å hindre den ytterste belønningen.
Hvem av dem er Connor MacLeod?
- Hva gjør vi nå? - Det vanlige.
Vi er bare iakttagere. Vi finner en ny frivillig.
- Duncan av MacLeod-klanen. - Goddag, Methos.
Hva bringer deg til mitt ringe hjem?
Jeg trenger hjelp.
- Hvorfor meg? - Du har levd i over 5000 år.
Jeg vil dra nytte av erfaringen din.
Og jeg som trodde du bare kom på besøk.
- Har du noen gang mareritt? - På hvilken måte?
Blodige syner som er sterke nok til å bryte meditativ samling.
Vi lever et voldsomt liv, MacLeod. Noe av det må bli hengende.
Synene kom på dagen ti år etter at Connor forsvant.
Han forsvant med god grunn. Rachel betød mye for ham.
Jeg var sammen med ham den dagen Rachel ble drept.
Det var noe galt.
- Connor, er du okay? - Jeg har det fint.
Jeg kjenner deg for godt, Connor. Jeg har aldri sett deg sånn før.
Folk forandrer seg, Duncan. Det vil du lære.
Jeg må vite om han lever, Methos.
Noen buddhistiske munker har så stor ærefrykt for livet, -
- at bare det å trå på et insekt er en forgåelse mot troen.
Derfor lar de seg holde i en ekstrem form for forvaring.
En slags fristed.
Udødelige som avskyr blodsutgytelse gjør det samme.
De er avskåret fra spillet for evig. Prisen er ufattelig høy, -
- men de er beskyttet mot sine indre aggresjoner.
Det er bygget på vigslet jord og kalles "Fristedet".
- Det ville Connor aldri gjort. - Er du sikker?
Det har eksistert siden før du ble født.
- I hvert fall inntil i går natt. - Hva skjedde?
Det ble tilintetgjort.
- Duncan, hva er galt? - Britene har utslettet klanene.
- Skottland er ødelagt - Skottland vil alltid være Skottland
En dag vil du vende tilbake, det vedder jeg på.
- Hvor mye? - Hold opp. Må du spille om alt?
Det er du som alltid sier at livet vårt er et endeløst spill.
God morgen, mine herrer. Hva er problemet?
- De nekter å betale veiskatt. - At de våger ...!
De er noen slyngler. De er bedragere.
De har plyndret oss i tre år på nøyaktig samme sted.
- Hvem ga dere ordre om dette? - Kongen.
Det står et "X" under. Signerer kongen alltid slik?
Unnskyld meg. Jeg mener at herrene bør få sitt.
- Det dokumentet er falsk. - Det kan diskuteres.
- De er ikke bedre enn røverne. - Det kan også diskuteres.
Vær så god.
- Mine damer. - Det er gull.
Hei! De har stjålet pengene mine!
- De stjal pengene mine! - På dem!
Skal vi?
Ja da.
Ikke verst.
Glem pengene. Vi stikker.
- Den ser tung ut. - Fordelen din røk visst, min venn.
- Eller er det mon "venninne"? - Muligvis.
Korporal Duncan MacLeod, sir. Jeg skal hente de sårede.
- Du har gjort store fremskritt. - Syns du?
Nei.
Jeg er bare høflig.
Husk nå:
Du er bare udødelig så lenge du bevarer hodet
fast oppå halsen.
Det du overlater til din motstander når du taper er alt.
Det vet jeg, og før den tid er jeg steindød. Kom nå!
Du er ikke bare død. Du er tømt!
Ja, det kalles "fremskyndelsen".
Vår styrke, viten og livskraft overtas av vinneren og styrker ham.
Det er det som får andre udødelige til å drepe oss -
- og tvinger oss til å være klokere og dyktigere enn de andre.
Jeg skjønner det.
Gjør du?
Jeg gled.
Vi to må snart skilles.
Jeg vil gi deg enda en ting.
- Dette faller mer i min smak. - Godt.
Angrip meg-
Men du står jo med ryggen til.
Det handler ikke alltid om styrke. Angrip meg.
Det handler om å manipulere tanken
like såvel som kroppen.
- Men nå står jeg sterkest. - Gjør du?
Husk dette, min venn:
Utføres den korrekt, er bevegelsen ikke til å stoppe.
Utføres den korrekt, vil vi ikke diskutere dette mer.
- Hvem er du? - En venn. Eller en elsker.
- Eller en hustru. - Kate.
Men nå heter jeg Faith. Det er en del av maskeringen.
- Hva gjør du her? - Husker du bryllupsdagen vår?
Det gjør jeg-
Den måten vi danset på.
Det føltes som om vi fløy.
Men vi falt til jorden igjen, hva?
Med et brak.
Helvete.
- Hvem er de? - Venner.
- Er det blitt en lagsport nå? - Det er helt nye regler.
Flott balltre.
Jeg sa jo du ville få bank.
La Jin Ke ta seg av ham.
Jin Ke? Han som tjente keiser Qin?
Den samme mann.
- Det sies du er en mann av ære. - Hva vet du om ære?
Skjønt.
Æren er ikke i våpenet. Den er i mennesket.
Hold opp!
Gutter
Om forlatelse.
Hva angår disiplin,-
- er det verst de første hundre årene.
- Sverd er ikke noe for meg. - Ba jeg deg ikke stanse?
- Det gjør jeg nå. - Si meg, Carlos.
- Hvor mye er livet ditt verd? - Kutt ut.
For du kan bare bli fri igjen ved å drepe meg.
- Du er gal. - Er jeg det?
Så gjør det. Gjør ende på vanviddet.
Kan du leve med frykten? Kan du leve med svakheten?
Svakhet, Carlos.
Metodene kaller jeg "sort amokka med en spiss
uten sukker".
Iakttagere.
Dere skal observere de udødelige, ikke blande dere.
- Vår rolle har dessverre endret seg. - Hvorfor?
Reglene er blitt brutt. En av dere har gått berserk.
Dermed har han skapt seg en fordel som gjør ham umulig å beseire.
- Ingen er uovervinnelig. - A, jo, Duncan. Han er
uovervinnelig.
Beklager.
Det skal alltid være to av dere.
Så lenge dere er to, og dere ikke kjemper, er belønningen i sikkerhet.
- Fristedet må ikke gå under igjen. - Du er vanvittig.
- Finn en annen frivillig. - Vi hadde adskillige frivillige!
Det er dessverre ikke lenger tilfelle.
- Du vil bli gjemt vekk. - I helvete
Bare rolig.
Medikamentene virker om et øyeblikk.
Reis deg OPP!
Reis deg!
- Du får ikke ligge der og dra deg. - Hvem er du?
En som vet mer om deg enn du gjør selv.
Er du en demon?
Jeg er blitt kalt det som verre er.
Jeg er Connor MacLeod av MacLeod-klanen.
Connor MacLeod?
Og som deg, min venn, har jeg tungt for å dø.
Dawson?
- Du ser jævlig ut. - Takk.
- Hvor lenge har jeg - Det må vente. Vi må vekk.
Kan du gå?
Ja.
Kjør! Hva gjør du her?
Holder øye med deg.
Noen der oppe burde holde øye med det syke svinet.
Har du ikke skjønt det? De spiller ikke etter reglene.
- Du vet ikke hvem du står overfor. - Jeg hører det.
Stans bilen.
- MacLeod! Si meg en ting. - Mac, hør på ham.
Mac, hvor mange fremskyndelser har du hatt?
- Hvor mange hoder har du tatt? - Jeg fører ikke regnskap.
Det gjør vi.
MacLeod, Connor.
- Hva er det? - Vår utgave av et CV.
262 bekreftede drap på udødelige.
Jeg vet at det er som å spille med handikap.
MacLeod, Duncan. 174 bekreftede drap på udødelige.
- Virker det riktig? - Hva er det du prøver å si?
Her er den du møtte.
Kell, Jacob. 661 bekreftede drap på udødelige.
Velkommen til ditt verste mareritt. Fristedet var barnemat.
Denne fyren er mye å gape over.
Jeg vil se Connor MacLeods lik.
- Hvorfor det? - Det er noe som ikke stemmer.
Hva er det du sier?
Han sier han vil se liket.
Det blir vanskelig. Alle sammen mangler jo hodet.
VELKOMMEN TIL CONNECTICUT
Vi ga dem en kristen begravelse. Vi sa alle de riktige ordene.
Det er sannelig betryggende.
Alle de uforklarlige likene måtte vi begrave nokså avsides.
Vi skilles her, Joe.
Takk.
Sett nå ikke ræva på spill.
Det er ikke ræva mi jeg er bekymret for.
Nevnte jeg at jeg mente det ville gå til helvete?
Nei, Methos. Det tror jeg ikke.
Jeg må vite om han er i live.
Jeg vil se Connor MacLeods lik.
En av dere har gått berserk.
Folk forandrer seg, Duncan. Det vil du lære.
Leter du etter noe? Eller noen?
Nei. Jeg trodde jeg hadde gått glipp av begravelsen din.
Hva vil du her?
Du flyktet fra livet ditt, Connor. Hvorfor?
Jeg hadde mine grunner.
Hvert liv jeg blir en del av går under. Brutalt og uten grunn.
Det er en forbannelse som har forfulgt meg i århundrer.
Jeg kan ikke løpe fra den eller skjule meg i døden.
Etter Rachels død var du den eneste som betød noe for meg.
- Jeg trodde det var en utvei. - Fristedet?
Ja.
Fristedet.
- Hvordan slapp du vekk? - Jeg slapp ikke vekk.
Jeg ble befridd.
Jeg kunne ikke se massakren. Bare høre den. Og føle den.
Jacob Kell.
Her står vi. Begge udødelige.
Vi oppdaget ikke tegnene.
Men så hadde vi jo også bare begynt på spillet.
For et storartet sted.
Bare se, Connor.
Se tilbake på ditt liv av endeløse fiaskoer, -
- så vil du se meg stå på lur i skyggene.
Når venner og elskede utslettes, så er jeg der.
Når de du elsker plutselig dør uten grunn, så er jeg der.
Når vennene i det såkalte fristedet spretter som hodeløse høns
så gjett hvem det var.
- Connor. - Hold deg unna, Duncan.
Vil du myrde en ubevæpnet mann igjen, Connor?
Visste du ikke det, Duncan? Du har ikke fortalt ham det.
Ville det omsider dempet sjelverkene din?
Bare gjør det. Send meg hjem.
Hva hindrer deg? Ære? Skyldfølelse?
Den nagende fornemmelsen av at du, mer enn jeg, fortjener å dø?
Eller har du i årenes løp bare mistet motet?
Det er vigslet jord, Connor.
Bare gjør det.
Når får du en bedre mulighet?
Gjør det.
Gjør det for din kjære mor.
Eller den søte lille foreldreløse Rachel Ellenstein, -
- som du, hvis jeg ikke tar feil, oppdro som din datter.
Kan det i det hele tatt måle seg med å myrde en Guds tjener -
- som oppfostret meg som om jeg var hans sønn?!
Så nær.
Det føles deilig, hva?
Men se på deg selv. Selv nå er du redd.
Redd for at du vil tape. Det er din største frykt, hva?
Tanken på at jeg vil overta livskraften din og bli sterkere.
Hva er det? Vil du ikke være inne i meg?
Tenk tilbake på dette øyeblikket, Connor
i de endeløse nettene du går i møte!
Og vit at hver gang du lukker øynene -
-fra nå av og i all evighet så er jeg der!
Og jeg vil knuse de menneskene som betyr mest for deg!
Det tar aldri slutt, Connor MacLeod.
Det er livet som teller. Og dette må du leve med.
Stol på det.
En dag vil vi to være de siste,-
- og da vil du se tilbake og vite at du fikk sjansen og forspilte den.
Til den dagen vil jeg hevne meg på alle dem du elsker.
Livet ditt har vært min belønning.
For gammelt vennskaps skyld.
Du, derimot
lever på lånt tid.
Vi ringes.
Snakket han sant?
Stol bare på hjertet ditt og samvittigheten din.
Connor, med tiden kan alt bli tilgitt. Det har du lært meg.
Har jeg det?
Connor!
Jeg trodde aldri du ville komme.
Du vet, Kate er som oss. Udødelig.
Jeg følte det den dagen vi møttes, men jeg var ikke sikker.
Nå vet du det altså.
Og du vet like godt som jeg at udødeligheten hennes...
bare kan vekkes gjennom voldsom død.
Ja, jeg vet det.
Ellers vil hun bare bli gammel og dø.
Kom du for å fortelle meg det på bryllupsdagen min? Drikk ut, mann.
Jeg spekulerte på
Vet hun det?
Hvorfor?
Mange år etter at jeg ble gift
fant jeg Heather ute foran huset en natt.
Hun hadde en kniv i en hånd og håret sitt i den andre.
Da jeg spurte hvorfor hun hadde gjort det, -
- sa hun at den delen av henne aldri ville eldes.
Det ville alltid være som dengang jeg forelsket meg i henne.
- Hun ville huskes sånn. - Hvorfor forteller du meg det?
Fordi jeg selv har elsket en kvinne høyere enn livet selv.
Og jeg så henne dø.
I motsetning til meg har du et valg.
- Hva skulle jeg si til henne? - Ingenting. Hun ville ikke tro deg.
- Så jeg kan ikke gjøre noe. - Hun er i ungdommens vår.
Nyt denne tiden og gå videre.
- Og hvis du var i mitt sted? - Det har jeg vært!
Men jeg slapp gudskjelov å velge.
Jeg elsker Kate, og jeg vil holde på henne så lenge jeg kan.
Mer kan jeg ikke gjøre!
Min elskede for evig.
Til den dagen vi fødes på ny.
- Du kan ennå. - Hva vil du?
- Bare snakke. - Det var noe nytt.
Kom til saken.
Det var feil av meg.
Det er feil å stjele, å lyve og å myrde.
Det du gjorde var enda verre.
Du er i din fulle rett, men gi meg en sjanse til å rette på det.
Vil du rette på det? Gi meg evnen til å få barn igjen.
Til å eldes med min elskede mann. Bare gi meg et alminnelig liv!
- Alt det tok du fra meg. - Det kan jeg ikke gi deg.
Var det mer du hadde glemt å si? Farvel, Duncan.
Kell kan heller ikke hjelpe deg, så hvorfor velge ham?
Fordi jeg aldri har møtt noen som var så full av hat.
- Bortsett fra meg. - Er det det som holder deg i gang?
Utmerket.
Bare fortsett, Faith.
Gjør det du syns er viktigst.
For evig.
Gid kjærligheten må lede oss til den dagen vi fødes på ny.
Tilgi meg.
- Unnskyld. - Det hadde du ikke rett til.
Kate, du må ikke være redd. Du er udødelig. Det er vi begge.
Jeg gjorde det for din skyld. For vår skyld.
Kate
Gud, hva har jeg gjort?
Du ville det.
Du tvang meg.
Jeg ba aldri om evig liv.
Jeg ville at vi aldri skulle bli adskilt.
- Ville du ha forstått det? - Hva da?
Den evinnelige, lammende ensformigheten?
Eller at du aldri orket å elske noen -
-fordi livet deres varte så kort at de var likegyldige?
Hvorfor kom du da?
For å se om jeg kunne føle noe igjen.
Hva som helst.
Du har ikke forstått det, Kate. Forskjellen på Connor og meg er -
- at så lenge du lever har jeg mulighet for å bli tilgitt.
Det vil kanskje ta år. Århundrer, endatil.
Men håpet har jeg. Det er en av udødelighetens velsignelser.
Det er alltid en dag i morgen.
Selv for oss.
Hva gjør du, Jin?
Jeg bare tenker.
De færreste blir bedre mennesker før de har begått en feil.
Snart er vi ikke verd noe for Kell hvis vi ikke er døde.
En skål.
Jeg ser denne kvelden som en hyllest til ånden.
For alle dere som står ved min side.
Selv de som til tider vakler.
Dere er min flokk.
Dere gir min sjel næring.
Dere er med på en storslått reise.
Et firehundreårig korstog
for rettferdighet.
Og her, mine venner, er rettferdighetens redskap.
Det fremskynder og forpurrer skapelsen.
Døpt i blod.
Det er tross alt livet som teller.
Det synger som en engel. Bare hør.
Til den dagen vi fødes på ny.
Kell! Jacob Kell!
Connor?
Vi har levd mange liv, du og jeg.
Vi har sett ting de færreste ville forstå.
Men hva ser du nå?
En som aldri ville drepe en ubevæpnet mann.
Jeg ser også en som har mistet håpet.
Livet bringer håp og smerte.
Men hevn fører aldri til sjelefred.
Vi velger selv hvilken vei vi vil gå.
- Connor, hva faen skjer? - Jeg har valgt vei.
Hva gjør du?
Kell er for sterk, og han blir sterkere.
Ingen av oss beseirer ham alene.
Er du blitt gal?
Hvis vi lar ham vinne er alt forbi.
Kell vil drepe deg bare for å pine meg,-
- og det er ikke noe du kan gjøre med det.
Det tror jeg ikke på.
Ingen av oss beseirer ham alene. Men sammen kan vi.
Du kjenner reglene. Bare en udødelig kan utfordre en annen.
Og det blir bare en som gjør det.
Det må være en annen utvei.
Hør her. Bare en overlever til slutt, og det skal være deg.
Nei.
- Vi kan beseire ham sammen. - Da er vi enige.
Nå er det nok, Connor!
Jeg vil ikke kjempe mot deg. Jeg vil aldri kjempe mot deg.
Da må du dø!
- Jeg gjør det ikke, Connor. - Jo, vi gjør.
Hver dag, hvert åndedrag, førte oss mot dette sluttspillet.
Ransak din sjel og fortell meg at jeg tar feil.
Gjør det!
Det kan jeg ikke.
Husker du da du fant meg sittende bikkjeredd på den slagmarken?
Du lærte meg å leve. Du lærte meg hvorfor vi lever. Har du glemt det?
Nei.
Det er våre relasjoner som holder oss i live.
Du må ikke ødelegge vennskapet vårt.
Connor, jeg ber deg.
Det er for sent.
Det må gjøres.
Nei, Connor! Ikke sånn!
- Connor, Stopp! - Duncan!
En av oss må dø nå, min venn.
Nei.
Og det vet du.
Nei.
Farvel, Duncan, min sanne bror.
Jeg elsker deg, Connor.
Duncan!
Godt gjort!
Jeg visste du hadde ham i deg!
Hvordan føles det å drepe en bror?!
Det føles godt, hva?!
Det får du aldri vite.
Nå får du aldri Connor MacLeods hode.
Vil du stikke av?!
Vil du gjemme deg?!
Stikk.
Kom an!
Hvor høyt ønsker du det?!
Høyt nok!
En tapper innsats, Duncan.
Det var synd. Og dette er bare begynnelsen.
Da du overtok Connors livskraft, arvet du forbannelsen hans.
Hevnen er så søt.
Hvem skal vi begynne med?
Kate
For evig.
Kell!
Jacob Kell!
Hevn vil aldri bringe deg sjelefred, -
- så jeg må gjøre det for deg.
Har du ikke mer å by på?
Duncan. Jeg trodde jeg rakk hjem til middag,-
- men dette er virkelig imponerende.
Kom an. Hva venter du på?
Gleder meg.
Imponerende ikke sant?
Duncan!
Du har omsider beseglet din skjebne.
For nå er spillet forbi.
Men se det fra den lyse siden. Du fikk i det minste en ærefull død.
Jacob Kell.
Du skal settes fri.
Spillet er ikke forbi ennå.
Hva er det?
Vil du ikke være inne i meg?
- Til sist - vil bare en overleve.
Og det blir ikke deg.
Vi ringes.
Det slutter aldri!
Jeg håper du fant fred, min venn.
HEATHER MACLEOD CONNORS ELSKEDE HUSTRU
CONNOR MACLEOD HEATHERS ELSKEDE MANN
Oversettelse: Scandinavian Text Service